IZMEĐU NEBA I ZEMLJE
Hej, momče, jesi li ti Den Roman?
Jesam. - Čuo sam te kako zviždiš
i rekao sam da tako zviždi samo jedna osoba.
Svuda bih prepoznao to tvoje ružno lice.
Ali ti se sigurno ne sećaš mene. - Sećam se. Ben Snid.
Mislio sam da muzeš nebeske krave na... Nisi li prestao da letiš?
Mislio sam da si se odrekao tih stvari. To je samo hrpa metala.
Nigde posebno ne idu. - Nemam toliko samokontrole, Bene.
Šta ti radiš? - Mehaničar sam kod Far Easta. Posao je dobar.
Moram ići, Dene. Hteo sam te samo pozdraviti.
Svakako! Sretno!
Poznaje li ga neko? - Star je za kopilota. Tako nam je teško?
Nije uvek bio kopilot. Zvali smo ga Den Zviždač.
Bio je jedan od najboljih. I najjadniji.
Bio je u Kolumbiji kad i ja.
Jedne je večeri poleteo sa punim rezervoarom kad se digla oluja.
Vetar se promenio i on nije uspeo da pređe brežuljak na kraju polja.
Sećam se toga. Odmah posle rata. - Da. Den je otvorio zakrilca,
ali trup se raspolovio i u deset sekundi već se sve rasplamsalo.
Den je izleteo kroz prozor kokpita. Ostale su ogrebotine i otada šepa.
I okrivljuje sebe. Svi su ostali poginuli. - Imao je sreću.
Nije baš tako. Poznavao sam dvoje putnika. Išli su na odmor.
Plavuša Meri i dečak Toni.
Svi su ih smatrali divnima, uključujući Dena Romana.
Meri je bila Denova žena, a mali Toni sin jedinac.
Den je jedini čovek kojeg poznajem sa dovoljno petlje
da ne izvrši samoubistvo.
Let 21 stiže iz Los Anđelesa.
Gđica Beti Emsli neka se javi na Informacije.
Drago nam je što letite sa nama, gdine Flaerti. Javite se na Useljenički.
Ukrcavanje počinje za 30 minuta.
Gđica Spalding, vaša stjuardesa.
Biću u baru. - Pozvaćemo vas.
Nevolja.
Gdin i gđa Džozef? - Tako je! Deca Vaikikija. Samo nas zapišite.
Starost? - Denas? Imam 38 godina - Mesto rođenja?
Passaic, New Jersey. Država vrt. Moto: Sloboda i napredak.
Graniči na severu sa Njujorkom, na jugu... - Gđa Džozef?
Da mu kažem? Imam 33 godine.
Rođena sam u Ogdenu u Juti. - Hvala najlepše.
Aloha!
Pogledaj! Sećaš se? - Sećam.
Zovem se Sali MekKi. Imam 30 godina. Iz Riversajda sam u Kaliforniji.
Još ste građanka SAD-a? - Naravno. - Hvala, gđice MekKi.
Javite se na Useljenički. Let će biti objavljen.
Ta je žena slepljena kremom i puderom, ali u njoj ima nečega.
Šta misliš, čega? - Iskustva. Mnogo iskustva.
Niste li vi... - Jesam. Gustav Pardi.
Zaista sam uživao u vašim njujorškim predstavama. - Odlično.
Imam 47 g. i rođen sam u Njujorku. - Gđa Pardi?
30 godina. Rođena sam u Ovosu u Mičigenu.
Kakvo će biti vreme? - Lepo. Imaćete ugodan let.
Izgleda poput umornog morža. - A ona kao da je uspela,
za vitku brinetu iz Ovosa.
Ken Čajlds, 53, Filadelfija. - Naravno, gdine Čajlds.
Rojal je trebao poslati ovamo moj prtljag. - Proveriću.
Ovo je vaša stjuardesa gđica Spalding. - Zdravo, sestro. Novi?
Već radim 4 meseca, gdine Čajlds. - Odlično.
Ne znam gde nabavljaju devojke, ali ponuda je sve bolja.
Jedan od retkih koji je zaradio na avijaciji. Naš deoničar.
Imaj to na umu.
Izvolite. - Doroti Čen? - Da.
Rođeni ste u Antungu u Mandžuriji? - Da. Ali Korejka sam.
Imate li pasoš kod sebe? Javite se na Useljenički.
Drago nam je što letite sa nama, gđice Čen. - Hvala, gdine.
To lice... - Mesec i vrba.
Oprostite što kasnim, kapetane. Kupovao sam dar za ženu.
Suzi će biti uzbuđena kad ovo vidi.
Proverio sam vreme. Vetrovi nisu loši. Letećemo na 2750 m.
Imaću plan leta za 15 minuta. Nadam se da će se svideti Suzi.
Hoće li 11.550 I biti dovoljno za poletanje? - Zvuči u redu.
Da vidimo što kaže Lionard. - Ako je vetar tačan, 12 sati i 16 minuta.
U redu. 11.550 I za poletanje.
Kapetane, što mislite, koliko godina ima Den Roman?
Leteo je pre mog rođenja. Pogledajte sami.
Prevozio je poštu u avionima sa otvorenim kokpitom.
Naučio je da leti u Prvom svetskom ratu. Letovi izdržljivosti, trke.
10-15 godina s Transvorldom.
U 2. je ratu učestvovao u napadu na naftna polja kod Ploeštija.
Nemačku je bombardovao iz B-17 i bio u B-29 na Okinavi.
Kladeo bih se da ima više od 20.000 sati.
Baš je neugodno. - Šta je neugodno?
On ima tako mnogo sati. Poludeli su kad su unajmili staroga konja.
Zašto ga nisu pustili da mirno pase?
Spreman si, Leni? - Trebate samo potpisati.
I meni. U avionu je 21 osoba. Ostalo je teret. Ukupno 33.000 kg.
Rekao sam Orvilu, Vilburu i kažem vama. Neće poleteti.
Gđica Spalding dobro će se brinuti za vašega sina.
On nije prvi dečak koji sam prelazi okean. Biće mu to pustolovina.
Nažalost, neiskusan je putnik. Majka će ga čekati u San Francisku.
Brineta je i prava lepotica.
Pričekajte na izlazu 4, gdine Filds. Možete lično ukrcati Tobija.
Tobi, idemo.
Let 14 iz Los Anđelesa stiže na izlaz 11.
Šta gledaš?
Hoće li se to ikada dogoditi meni?
Oprostite, ali odakle mogu poslati kablogram? - Kod suvenirnice.
Stići ćemo na avion za Njujork? - Imaćete vremena na bacanje.
Imaćemo vremena na bacanje. - Ta je damica imala deda
od kojeg je nasledila pamet i bogatstvo.
Mužu je kupila marketinšku agenciju. - Odakle ti sve to?
Radio sam kao noćni portir u hotelu u Nevadi.
Počinje ukrcavanje na let 7 za San Francisko.
Gdin Lokota? - To sam ja. Ribar sam.
Pordični posao već dvestotinjak godina. Možda i više. Ne znam.
Ovde nema jata riba kao na kalifornijskoj obali.
Zato se vraćam u San Francisko. - Hvala, gdine Lokota.
Vaš će let biti objavljen za minut-dva. To nećete ostaviti?
Unutra su stvari koje ću jesti dok letim. - Povredili ste me, gdine Lokota.
Nećete jesti moj ručak ili odrezak za večeru? - Ne znam ja ništa o tome.
Još nikada nisam leteo i ne želim nikome da smetam.
Biće mi zadovoljstvo poslužiti vas, gdine Lokota. - Hvala.
Samo trenutak! Izvolite. - Hvala. I oprostite na smetnji.
O njemu nisi ništa znao. - Nije bilo podataka osim statističkih.
Bojim se da se on ubraja u kategoriju anonimusa.
Meni će biti više od statistike. Sviđa mi se.
Ajoj! Biću srećna kad uđem u avion. - Nisi uživala u Honoluluu?
Uvek uživam. Ali ovo mesto? Koni Ajlend sa kokosovim orasima.
Šta se mene tiče, možeš uzeti cele Havaje...
Tobi, hoćeš li preneti majci moju poruku?
Reci majci da među nama ne bi smio biti okean.
Reci joj da idući put dođe sa tobom.
Hoćeš li to zapamtiti? - Hoću, tata.
Pogodeo sam ga, tata!
Je li sve u redu, Dene? - Jeste.
Rervari su puni. Iz motora br. 4 kaplje ulje, ali ne trebamo se brinuti.
Kako ćemo dugo leteti? - Leni kaže 12 sati i 15 minuta.
Tačno 12 sati i 16 minuta.
Ukrcavanje na let 7 za San Francisko. - San Francisko.
Moram u San Francisko. - Uskoro polećemo, a niste na popisu.
Gdin Kenet Čajlds je u avionu? - Jeste... - Onda sigurno imate mesta.
Moram poći. - Na svu sreću, imamo slobodno mesto.
Ako ste američki građanin... - To jesam. Zovem se Hamfri Agnju.
Osnivač sam Agnju Aidsa ovde u Honoluluu. Možda ste čuli?
Jesam. Imate li putnu karticu? - Sve plaćam gotovinom.
Pođite da se prijavite na Useljenički i kad se vratite, čekaće vas karta.
Pravi nadrilekar. Obogatio se prodajući lek za bolji život.
Od čega bolujete? Astme, artritisa, žučnih kamenaca, bolesnih etara...
Agnju ima čudotvornu pilulu za sve. - Doviđenja! Ugodnu zabavu!
Plakaću na tvom venčanju, Spaldingova.
Mogu li dobiti vaš kaput, gđo Pardi?
Je li vam dobro, gdine Lokota? - Jeste.
Hoćemo li visoko leteti? - 2135 do 2750 m, koliko nam dopuste.
Nećete sesti uz prozor, gdine Brisko? - Ovo staro telo dalje ne ide.
Radije gledam vas nego napolje. - Niste se svezali. Stidite se.
Moja se ruke ne savija kako bi trebala. Imam rupe u kostima.
Ne vidim rupe. - Reći ću vam nešto. Ni ja.
Da uzmem vaše vence i spremim ih na hladno?
To je pametna zamisao. Čuvaćemo ih dok možemo.
Sutra opet počinje pritisak.
Mahalo nui. To je na havajskome hvala.
Reći ću vam nešto. Ako upadnemo u nevolju, nešto ozbiljno
što pilot ne može rešiti, samo se obratite starom Edu Džozefu.
Biće mi drago da mu pomognem ako mu zatreba. Jasno? - Jasno.
Mladiću, moraš biti svezan.
Ovde će ti biti udobno.
Začas ćemo biti u vazduhu. U redu?
Smem li sesti uz vas dok polećemo? - Biće mi drago.
Srećna sam što ste seli uz mene. Gledala sam vas kako hodate
i želim vam nešto reći.
Vi ste prva prava Amerikanka koju sam lično pozdravila.
Prekrasni ste. Bojim se da ću se osećati ružnom
ako su sve devojke u Americi tako lepe i ljubazne.
Ne morate se toga bojati.
Isključeno. - Krilca? - 15°. - Smesa? - Prilagođena.
Brzine V1 i V2. - 112, 116. To bi bilo to. Proverio si radio, Dene? - Jesam.
420 spreman za poletanje. - Leni, dostavimo tvoj pladanj.
Hoćeš li doći razgovarati s jednim putnikom?
G. Pardi, zgužvana izgleda, sjedi na pola puta s desne strane.
Alsop je rekao da ima veze s kazalištem. - Želi tebe angažirati.
Zovi me ako ti treba braniti čast. - Da skačem s konja na magarca?
Užasno se boji.
Svaki put kad oseti promenu rada motora, probledi kao krpa.
Drži se za sjedalo kao da je na električnoj stolici.
Nisi prestala pušiti? - Jesam. Nisam pušila tri sata i 20 minuta.
Samo daj, neka ti zubi požute.
Javi se kad odrasteš, juniore.
Zašto, zaboga, cmizdriš? Jesam li ja razlog?
Nell, prekini. - Pokušavam. Ne mogu.
Ali sve je gotovo. - Šta je gotovo?
Naš medeni mesec.
To ti ništa ne znači? - Naravno da mi znači.
Nije gotovo još 12 sati. I ne mora nikad biti, što se mene tiče.
Oh, Milo!
Bojim se. Veoma.
Čega? Celi je svet pred nama. - Tako smo mladi.
Kao što si rekao, celi je svet ispod nas.
I reći ću ti nešto. Moramo se suočiti sa njim.
Mislio sam da imaš poverenja u mene.
Naravno da imam.
Ali ostali te ne poznaju poput mene.
Zamisli da se ja porodim, a ti si bez posla. - Nisi valjda... - A da jesam?
Imaćeš dete, ja sam bez posla, u stanu nema hrane, pada sneg
i šerif lupa na vrata...
Nisam tako mislila.
Jesi li? - Šta? - Jesi li... Znaš već.
Ja? - Ti.
Oh, Milo! Nisam.
Kako ti je to palo na pamet? - Ne znam.
Eksperimentalna jedinica za navođene projektile
Profesore Flaerti, dobro došli!
Najzad ste odlučili da odbacite umetnost i vratiti se nauci?
Ako je tako, veselimo se. Treba nam vaša pomoć i savet.
Dobro vam ide. I sami ćete znati da uništite svet.
Uskoro će eksplodirati. Čestitam!
Profesore, svi znamo da ste bili pod velikim pritiskom.
Duboko žalimo što čovek vašeg znanja više ne sarađuje s nama.
Sarađuje? Radio sam na malom fakultetu,
čak i ako nisam mnogo zarađivao i studenti nisu znali šta govorim.
Dobro sam igrao golf i noću sam spavao.
Bio sam srećan jer sam znao da se Bog još poigrava svemirom.
On može stvoriti zvezdu tako da ona gori milijardu godina.
Vi nastavite tako i znaćete kako da ona izgori za minut.
Je li neko od vas ikada pogledao u lagunu? Prekrasna je i plava,
ljudi su onde smeđi i ljubazni i znali su se smejati i pevati.
Ali ribe su sad u laguni mrtve, a ljudi su zauvek uplašeni.
Oni više ne pevaju. Otkrili ste način kako da im izbijete prozor
100 km od mesta eksplozije.
Ali šta da je majka stajala kraj prozora sa detetom u naručju?
Profesore, pođite i odmorite se u svome šatoru.
Srediću da vas vrate u SAD što je pre moguće. - Učinite tako.
Želim otkriti pastira u brdima ili planinu u maglici,
i naslikati to pre nego što bude kasno.
Oprostite mi na još jednom pitanju, kapetane.
Ne bojite li se katkad bar malo?
Imao sam gotovo 200 preleta i sigurniji sam ovde nego u autu.
Imam lepu ženu i dvoje dece, još je jedno na putu.
Ne bih to radio da mislim da nije sigurno. - Izbegli ste odgovor.
Budite pošteni i recite mi šta vas je uplašilo.
Bili su to tehnički problemi. Mislim da ne razumete, gdine Pardi.
Savršeno razumem. Bojali ste se da nećete doživeti starost.
Upravo to sada muči i mene.
Znam da ne bih odavde doplivao do obale. - Nećete trebati da plivate.
Šta ako se pokvari jedan motor? - Vratili bismo se u Honolulu.
Ti avioni lepo lete sa 3 motora. A mogli bismo i nastaviti.
Šta ako se pokvare 2 motora? - Svaki je neavisan od ostalih.
Šanse su jedan prema nekoliko miliona da se pokvare 2.
Čak i da se to dogodi, nastavili bismo da letimo, niže i sporije,
ali stigli bismo do cilja. - Veoma ste uverljivi.
Zašto onda čitam o tolikim nesrećama?
Novine preuveličavaju važnost vazdušnih nesreća.
Bilo bi mi važno da se u njoj nađem. - Nećete, gdine Pardi.
Opustite se. Uživajte u letu.
Kapetane, volela bih načas razgovarati s vama.
Ali samo načas i onda se vraćam na posao.
Postideću vas. Radila sam na rezervacijama za Pan Ameriken.
Drago mi je da ste odlučili da leteite sa nama. - Postoje dva izlaza iz aviona.
Jedan je spreda, tu izlazite vi i posada? - Da.
Mogu li i ja izaći tako iz aviona? Molim vas, važno je.
Nije ono što mislite. Dočekaće me u San Francisku, ali ne policija
ni iko ko bi vas uvalio u nevolju. - To ne bi išlo.
Zbunjeni ste, kapetane? - Nisam. To ste vi.
Bila sam ja pre 8 godina.
Momak iz SAD-a video je sliku. Pisao mi je.
Bila sam usamljena i odgovorila sam mu.
Bilo je mnogo pisama, prekrasnih pisama.
Prošli mesec sam pristala da se udam za njega.
Nikada mu nisam uspela reći da je slika stara 8 godina.
Ne želim vam dosađivati svojim problemima,
ali taj me san dugo održavao normalnom.
Znam da užasno izgledam.
Mnogo sam starija nego što on misli.
Ali kad bih ga mogla videti
i zatim otići, a da se ne sretnem sa njim.
Shvatite me, kapetane.
To što tražite nije baš u mojoj nadležnosti.
Razmisliću i javiti vam.
Novine? - Ne, hvala.
Kako stoji AT&T? - Porastao je za poen.
Nadam se da se ne ljutite, nisam mogla, a da vas ne gledam.
Podsećate me na muškarca kojeg sam nekad poznavala.
Ja sam Ken Čajlds i ne ljutim se.
14 minuta kasnimo u odnosu na zadnji proračun položaja. - Pa?
Trebali bismo to nadoknaditi. Vetar menja smer. - Odlično.
Lepo je imati Dena Romana ovde. Ne osećam se više kao deda.
Neki sam dan rekao ženi da mi nikada nije bilo tako dobro.
Lagan posao, bez pritisaka, a i srećan sam što imam Susie.
Čoveku je važno kakvu ženu ima. Slažete li se, kapetane?
Uzmite samo moju Susie. Mnogi se čude što ja perem suđe, kuham.
Ali zaboravljaju da je Susie mnogo mlađa od mene.
A što se tiče martinija više tu i tamo... - Još jedno pitanje.
Ne bojite li se bar malo?
Onda?
Ne bojite li se sada bez ikakva razloga?
Nakon više od tri miliona kilometara?
Da se bojim?
Pokazivaće ga svakome ko navrati dok mene nema.
Ali tu je. Poput grča u želucu.
Mogao bih ga gotovo taknuti.
Uglavnom se vozikala da ne bi bila usamljena. Vozila je prebrzo...
Dolazi kao i drugima, bez posebnog razloga,
osim možda zato što sam umoran posle ta 3 miliona km.
Kao što mi je rekao barmen kad su je zimus uhapsili pijanu...
Dobijete i potvrdu za 3.000.000 km, koju obesite kući na zid.
Ali potvrda ne govori o umoru.
To Den dobro zna. Iskusni piloti kažu da je to povremeno.
Poput bolova pri odrastanju.
I sad je tu bez razloga, a ti se moraš boriti protiv toga.
Sasvim sam.
Dobro došao kući, debeli! Zaspala sam pa dođi taksijem.
Kada dođeš, ne diži buku u kuhinji i ujutro me ne budi. Voli te Suzi.
Kakav smisao za humor!
Jednog će dana izmisliti stolce za navigatore pogodne za sedenje.
Reci Hobiju da sinhronizuje propelere. Je li to prvi ili treći,
ali jedan stalno ispada. To mi ide na živce. - Dobro.
Kapetan pita zašto ne ujednačite propelere. - Rade ujednačeno.
Kapetan kaže da nisu sinhronizovani. - 1. i 2. rade kao satovi.
I 3. i 4.. - Onda je tako.
Momci kažu da propeleri rade kao satovi. - Zaista?
Nešto ipak ne valja.
Jeste li dobro, gdine Brisko? - Dobro?
Devojčice, dobro sam kao što je i 10 miliona $.
Mogu li vam nešto doneti? Možda bi vam godio čaj?
Šta je to bilo? - 5 sati. - Sat zvoni? - Čuli ste ga.
Čudno. To je poslednja stvar koju nisam prepisao nekome.
Volela bih da ponovo zazvoni.
Prekrasno je tako znati koliko je sati.
Da imam takav sat, jedva bih čekala sledeći sat, pa sledeći.
I ja sam nekada tako mislio, ali sada ne želim da sati prolaze.
Sat je vaš. Uzmite ga. - Nikako ga ne mogu prihvatiti. - Molim vas.
Sat je zadnje što će mi sada trebati.
Voleo bih da odbrojava sate kakve ima devojka, uzbudljive sate.
Usrećićete me ako ga prihvatite. - Ako tako kažete...
Ne znam kako da vam zahvalim.
Nikada nisam upoznala nekoga poput vas, ali pamtiću vas.
Radije upamtite da je to samo stvar i kao takva ne vredi mnogo.
Zapamtiću to zauvek.
Ponovno će zvoniti. Treba ga namestiti.
U San Francisku je 7 sati. - Tačno. Zaboravio sam.
Zaista je 7 sati, devojčice? - Bar što se tiče ovog aviona.
Dobro. Ne želim čaj ni kafu. - Čašu vode? - Voda je za pranje.
Ali možete mi natočiti malo viskija. Osećaću se čišće.
Odavno je prošlo moje vreme za koktel. - Stiže. - A mom prijatelju?
Hoćete li popiti sa mnom? - Hoću, hvala.
Čin-čin-čin... prekrasna muzika.
Nadoknadili smo 4', kapetane.
Čini se da vetar napokon menja smer. - Odlično.
Možda čak i stignemo na vreme u San Francisko.
Želite li bombonu? - Ne, hvala.
Javi kad pređemo tačku iza koje nema povratka.
Naravno.
Lidija, ako bi prestala da se duriš, možemo razumno razgovarati.
Nemamo o čemu. Ako neko proda reklamnu agenciju u Njujorku
zbog istrošenog rudnika u Kanadi samo zato da bi se osetio važnim...
A sve to mojim novcem. - Želim osetiti da sam nešto postigao,
a ne da mi žena sve daje na tacni.
Za 3 godine ću ti sve vratiti. - Za 3 godine u divljini poseljačiću se
sa suknjom do gležnjeva, a trebala bi biti do kolena. Ili obratno.
Zadnji te put molim, pođi sa mnom. - Drago mi je da je zadnji put.
Onda te više neću morati da odbijati. Tražim razvod. - Poludela si.
Šta bih ja trebala dok se ti gegaš u čizmama i kariranoj košulji?
Da pijem koktele sa vevericama? Igram bridž sa Eskimima?
Odlazim u prašumu, glumim D. Buna, ustajem sa golubovima
ili kakve već ptice imaju onde. Zaradi žuljeve i crno pod noktima,
pali vatru kremenom, jedi iz limenke, kupaj se subotom,
idi na eskimske zabave, uči ih da igraju sambu. Čini što želiš,
samo ne traži da sudelujem u tim tinejdžerskim snovima.
Dosta je što ih plaćam.
To je tvoja zadnja? - Nije.
Uvek sam znala da ti mozak stane u fildžan.
Momče, problemi? - Uveravam vas... - Znam šta ćete reći.
Sve je u najboljem redu. To je prvo što kaže momak u nevolji.
Ludnice su pune ljudi koji sve drže u sebi zato što se boje da kažu istinu
misleći da se izvrgavaju ruglu ili zato što misle
da niko ne shvata njihovu situaciju. U redu?
Dobri susedi veruju da nije tako. - Ko... - Klub kojem ja pripadam.
To je poput Anonimnih alkoholičara. Ručkovi su im ludnica.
Preko voditeljevog stola prebace maramicu sa rečima Za Boga miloga.
Svaki član ima svoju maramicu za plakanje. Kad stigne novi slučaj,
dva dobra suseda drže momku maramcu kako bi on samo plakao,
i ne bi se brinuo ni za šta drugo. To je dobri stari sastanak
na kojem se onaj koji nema nikakvih briga oseća izostavljeno.
Ako se na kraju ne počne smejati sam sebi, bar se oseća dobro.
Ali i svi drugi, jer u 9 od 10 slučajeva
misle da je njima bolje nego tom momku.
Šta pevate na kraju sastanka? Zaboravite svoje brige?
Kako ste pogodili? Kad momak dođe sa pravim problemima,
recimo, ne može platiti porez, žena mu je razbila auto
ili je nova kuća napukla u temeljima...
Imaju orgulje koje sviraju zaista tužnu muziku. To je štos.
Shvatam. - Naravno, momak nikad ne izlazi sa pravim problemom.
Žena mu umire ili mu posao propada,
ali on priznaje sitnice, na primer,
ko će mu pokositi livadu ili hoće li ikada pobediti u golfu.
Sve je relativno. Naviknete da se smejeti sitnim problemima
i više ne poludite kad se pojave pravi problemi. Shvatate li?
Počinjem vas shvatati, gdine... - Ed Džozef.
Prodajem kućne aparate. Ali vratimo se vašemu slučaju.
Možda bi vam bilo lakše da ja malo plačem.
Tada biste shvatili sutnu dobrih suseda.
Zamislite sebe sa maramicom.
Spremni?
Žena i ja smo 4 godine štedeli za putovanje na Havaje.
Za palme, sunce, pesak, sve što nemamo kod kuće.
Sanjali smo dan kad ćemo krenuti na put.
Supruga nagovara jednu ženu da nam čuva decu za 10 $ na dan.
To je više nego što sam ja zarađivao prvih 5 godina braka.
Raspakovali smo se i počeli da živimo,
ali brod nije isplovio zbog štrajka.
Ipak, imamo sreću. Dobili smo zadnja dva mesta u avionu,
pa iako ne možemo poneti sav prtljag, u zemlji smo svojih snova.
U malome, finansijski dostupnom hotelu pomešali su rezervacije.
Još je jedan par Džozef iz Milvokija.
Pomislili smo da i oni žive svoj san pa se nismo hteli svađati.
Završili smo u hotelu koji je daleko iznad naših mogućnosti.
Zbog toga moramo skratiti putovanje.
U redu. Stiže veče. Žena oblači jedinu večernju haljinu
koju je smela poneti, a ja smoking koji nisam obukao 10 godina.
Mama!
Bili smo spremni. Žena je bila u cipelama sa previsokim petama i...
Moja leđa!
Hotelski je lekar rekao da je žena uganula krstno-bočni zglob
pa je to bio kraj plesa na ovome putovanju.
Ali sve prolazi. Za 2 dana žena može šepati do plaže.
3 dana je lilo je kao iz kabla pa smo sedeli i pisali razglednice
o tome kako prekrasno vreme imamo.
Ostala su nam još 3 dana kad smo upoznali Vilsonove.
Jedan od užitaka putovanja su i ljudi koje upoznajemo.
Vilsonovi su imali posebne ideje o zabavi.
On se zagledao u moju ženu, a ona je mislila da sam ja Klark Gebl.
Žena ne može brzo trčati zbog krstno-bočnog zgloba,
a i mene su čekale trke.
Niste živeli dok vas oko palme ne bude naganjala ta žena.
Do kraja putovanja naših snova jeli smo napolju da izbegnemo te ljude.
Zadnji je dan izašlo Sunce. Ko se još vratio sa letovanja bez boje?
Očajni smo. Sunčali smo se celi dan.
Žena ima opekline 3. stepena na ramenima,
ja ništa ne mogu da natovarim na leđa.
Moraću tražiti zajam od banke da idući mesec preživimo,
ako ikad stignemo kući. Pa ako još mislite da ste u nevolji...
Biste li vi i gđa Džozef popili nešto sa mnom?
Vraćam vam vašu maramicu.
Odmori se malo, Dene. Ja preuzimam kormilo. - Odlično.
Odspavaću malo.
Čudno kako možemo spavati dok nam četiri motora urlaju kraj uha
i probudimo se samo kad utihnu. Zamisli da nas tišina probudi kući.
Nijedan čovek ne bi smeo biti podvrgnut takvom rasporedu.
Briga me što si sam sastavio taj radio. Protivzakonito je.
Baci ga u more ili ću to ja učiniti. - Volim da slušam avione.
Dugo sam ga slagao. Takni ga i ubiću te. Baš bih te mogao ubiti.
Samo da bude uzbudljivije na tome koritu. - Gubiš razum.
Treba ti 6 meseci kopna.
Biti sa tobom na brodu dovoljno je da izgubim razum.
Upozorio sam te. FCC će ti oduzeti dozvolu ako nešto pošalješ odavde.
Dobro večer, Honolulu! Ovde 420 sa izveštajm o položaju.
Honolulu, probudi se i odgovori mu.
420, ovde San Francisko. Honolulu ne čuje. Dajte izveštaj.
U redu, San Francisko. Čujete li, Honolulu?
Položaj na 0557. Širina 34/30, sever. Dužina 140, zapad.
2750 metara. Preostalo je 5700 litara.
Sa prozora na svojoj strani ponekad vidim zvezde.
Amerika je oko mene u svakome pogledu.
Shvataš li ironiju?
U Honoluluu me moraju ispitati carinici i osoblje Useljeničkoga.
A nema nijednog vojnika.
Svuda tražim vojnike sa puškama i...
Hoćete li sada večeru, gđice Čen? - Hoću. Kako sam glupa!
Pišem bratu pismo na engleskom, a ne mogu se setiti te reči.
Stvar koju vojnici nose na puškama poput mača. - Bajonet?
Da. Baš sam glupa. Hvala.
Stidim se. - Ne bi se trebao stiditi niko ko piše i čita na više jezika.
Blesava zečica kakva već jesam, jedva pišem na svom jeziku.
To je izraz za umno zaostale Amerikanke poput mene.
Blesava zečica? Prekrasno! Moram to napisati bratu.
Recite mu da ste upoznali najblesaviju zečicu.
Ako poznaje američke devojke, shvatiće. Doneću vam večeru.
Blesava zečica.
Pozadi nešto ne valja. Poslužavnik... - Znam. - Poslužavnik je skočio.
Opekla sam se. - To je motor br. 1. Savršeno je radio. Svi rade.
Možda je u repu. Ako se devojčica opekla, onde je još gore.
Dene, uzmi bateriju i proveri rep. Javi mi što pre.
Leonarde, proveri položaj i reci mi odmah pa zatim svakih 10'.
Spalding, vrati se putnicima. Ponovi li se to, počeće da sumnjaju.
Hobi, javi San Francisku da imamo čudne vibracije
i neka budu spremni dok im ne javimo. - Objavićete uzbunu?
Još neću.
Je li sve u redu? - Još smo u jednom komadu.
Počela sam da služim večeru. Da nastavim? - Možeš.
Pnekad se te stvari nikada ne objasne.
Čekajte malo! Šta ne valja sa avionom? - Nešto ne valja?
Prekinite. Nešto se tako zatreslo da mi se prolilo piće.
Naručite drugo. Mi nismo škrti.
Nećete govoriti? - Bih da imam šta da kažem.
Kladimo se da kasnimo u San Francisko.
Možda.
Jesi li nešto otkrio? - Nisam. Gde smo? - Odmah ću ti reći.
U repu je sve u redu.
Temperatura glave motora 1 porasla je zadnji sat za 5°.
San Francisko pita u čemu je problem. - Da znamo, javili bismo.
Ne, nemoj to reći. Reci... još ne znamo i neka budu spremni.
Imam vesti, momci. Upravo smo prešli tačku sa koje nema povratka.
Izgubili ste nešto, gdine Agnju? - U upaljaču mi je nestalo benzina.
Možda misli da je na brodu i čeka da mu se otvori apetit za večeru.
Jednom sam video ludaka da se tako ponaša. On traži nevolje.
Vi ste Kenet Čajlds? Je li to vaše ime?
Jeste. Zašto? Mislim da se nismo upoznali. - Nismo.
Niko nas nije hteo upoznati. - Izvolite! - Ja sam Hamfri Agnju.
Znači li vam to nešto? - Agnju?
Vi ste Martin muž. - Jesam.
Niste rekli da vam je drago što ste me upoznali. - Naravno... - Da nije.
Dama i ja smireno pijuckamo. Čini se da ste uznemireni.
Razgovaraćemo posle. Oprostite.
Nećete samo pucnuti prstima i otkačiti me.
Ne znam šta vas tišti i ne zanima me. Vratite se na mesto i sedite.
Dušo... - Čovek gnjavi. - Naravno da gnjavim. I više sam gnjavio
kad ste vi sa mojom ženom nastojali da me izbegnete u Honoluluu
kako biste bili sami. - Potpuno ste poludeli.
2 puta sam vašu ženu pozvao na ručak jer mi je simpatična.
Nekada je radila za mene. Kriva je jer se rukovala sa mnom.
Prestanite da nju vređate i sebe izvrgavati ruglu. Gubite se.
Znao sam da ćete imati objašnjenje. Ali nisam ja glup!
Pustiću vas da razmišljate šta ću učiniti. Kao što sam i ja.
Godinama slušam o vama i zlo mi je od vašeg imena.
Osvajač ste ženskih srca. Vas bi to trebalo zanimati.
O čemu se radi? - Polako, prekinite!
Pazite, ima revolver!
Avion gori!
Ugasi to! - Hobi, brzo ugasi požar!
Javi radiom San Francisku. - San Francisko, 420.
Otpao je propeler. - Mogli bismo izgubiti i motor.
Ugasi ga. Počinjem da se spuštam prema moru.
San Francisko, 420.
Hvala, dragi Bože! - Mislim da se više neće zapaliti.
Ne mogu dobiti San Francisko. - Pomoćna frekvencija? - Ništa!
Pašćemo u vodu? - Ne. Teško leti bez motora, ali održaćemo se.
Koliko je do obale? - 6 sati redovnom brzinom letenja.
Na ovo nisam računao. - Uračunaj i to! - Upomoć, 420! Javite se.
Dobio sam nekoga! Brod! - Ovde trgovački brod Kristobal!
Jasno vas čujem, 420. Prošli ste iznad mene pre 20'.
Hoćete li da prenesem vaše poruke? - Hoćemo.
Javite San Francisku da smo izgubili propeler. Buknuo je požar,
ali ugašen je. Letimo na 1525 m i dalje padamo.
Zamolite ih da raščiste sve koridore ispod nas. - Primljeno. Čekajte!
Trgovački brod Kristobal zove San Francisko.
Morsku spasilačku službu zove Kontrola Ouklend!
Svi u avion. Presretnite!
San Francisko pita hoćete li sleteti na more. - Za sada nećemo.
Za svaki slučaj, kakvo je more? - Visoki talasi u smeru SZ.
Naginjemo se 30°. Uzburkano je. Zadržite avion u vazduhu ako možete.
Dole je mokro. - Hvala, brode Kristobal. Pokušaćemo.
Tako treba, tatice!
Uskoro ću se opametiti i vratiti na pekidače.
U čemu je problem? - Avion je izgubio propeler. Požar ugašen.
Čini se da će pasti u more. - Kako je daleko? - 1600 km. - Ajoj!
Ovo bi mi mogla biti zadnja predstava, a ništa nije smešno.
Nisam trebala vrisnuti, ali uplašila sam se. - Srce mi se sada smirilo.
Problemi? Čekajte da ovo ispričam Dobrim susedima.
Već sam dremala kad je otvoren šampanjac. Moglo bi biti zanimljivo.
Bilo je zanimljivo i pre toga. Dva su se majmuna htela poubijati.
Budite dobri i vratite se na svoje mesto. - Sve će biti u redu.
Osoblje će nam sve objasniti.
Zadržaću ga dok ne sletimo. Samo bi vam doneo nevolju.
Doneću svima kafu.
Znate da svemirske puške ne ubijaju? - Ne. - Samo vas ukoče.
Znate li smešnu stranu svega ovoga? Prvi sam put potpuno nevin.
Rekao sam istinu, tako mi svega.
Ovo će stajati mnogo porezkog novca. - Šta bi trebali? Plivati kući?
Alameda, ovde Centar za spašavanje Obalske straže.
Novi položaj, kapetane. 5 h i 47' do kopna uz sadašnju brzinu.
Šta je sa gorivom? - Taman. Jedva. Trebaće nam 4350 l, imamo 4920.
Nemamo 5000 l. - Kako to misliš? - Rezervoar motora 1.
Pisalo je 757 l kad smo izgubili propeler. Probio je rupu u krilu.
Reervoar je procurio. - Izračunaću opet, iako vetar menja proračun.
Pašćemo u more. Pitanje je samo kada i gde. - Imamo vremena.
Nemojmo žuriti. Ostanimo ovako i videćemo šta će vetar učiniti.
Bićemo bliže obali. - Voda će biti hladnija. - I uzburkanija.
Ali ipak mislim da trebamo izdržati što duže. - Slažem se.
Imaćemo vremena da se pripremimo. Želim te ovde kad sve počne.
Do tada, pobacaj sve što možeš. Sa 500 kg manje bićemo brži.
Hoćeš da im kažem da ćemo pasti u more?
Prosudi sam.
Verovatno vam ne moram reći da smo imali problema.
Ako objasnim šta je tačno bilo, možda ćete se bolje osećati.
Neću ništa umanjiti, ali ni prikazati težim nego što jeste.
Izgubili smo propeler prvog motora.
Nešto što se nikada ne događa, a ipak se dogodi jedanput u životu.
Požar smo ugasili ugljen dioksidom pa nema više opasnosti.
Ali brzina nam je usporena jer je glavni motor svinut
i usporava nas. Kao kad usporavate u čamcu na vesla.
Ne zameram vam ako se bojite. I ja se bojim. Letim od 1917.
I ovo ne volim baš kao ni vi.
No uz tolike godine leta, ipak sam još živ i zdrav.
Sada dolazi teži deo. Jeste li spremni? - Recite nam sve.
Svi želimo da znamo.
Imamo sreću. Propeler je mogao naneti mnogo veću štetu.
Nekoliko je rupa u krilima u kojima su rezervoari goriva.
To znači da nećemo stići do kalifornijske obale.
Ne možemo se vratiti u Honolulu? - Prošli smo već pola puta.
Moraćemo sleteti u more. - Svi ćemo poginuti.
Velika je mogućnost da ćete u vodi biti samo nekoliko minuta.
Spasilački je avion već na putu, a uskoro će stići i ostali.
Neki mogu sleteti na vodu. Pristižu i brodovi.
Avioni su već padali u vodu i niko nije bio povređen, samo mokar.
Ljudi stradaju zbog panike. Zato nemojte žuriti.
Gđica Spalding i naš drugi oficir biće ovde i sve će vam reći.
Avioni mogu plutati tako dugo da počnu smetati brodovima
i tada ih treba potopiti. - Ali mogu i potonuti za nekoliko minuta.
Ovo je čamac za spašavanje na naduvavanje. Sjajna naprava.
Pruža vam sve osim odrezaka. Svi ćete komotno stati u njega.
Gdine Viler, naš drugi oficir biće u nadzoru.
Reći će vam kada da izujete cipele da ne biste probušili čamac.
Gđica Spalding će vam dati pakete sa hranom kad ogladnite.
Ogladnićemo iako ćemo u čamcu biti krako? Zavaravate nas?
Malo. Ipak, ne želimo da loše mislite o posluzi i kuhinji u avionu.
Zacelo će biti i kavijara. Bilo bi gadno da nema kavijara.
Razgovaraću sa pomoćnim kuvarom.
Ne bismo se trebali šaliti. - Naprotiv! Što više šala, to bolje.
Kad uđete u čamac, mogli biste i zapevati. - Nekad sam bio bas.
Ja ne mogu pogoditi pravi ton ni u ludilu, ali glasan jesam.
Ovo je važno. Kad padnemo u vodu, osetićete dva udarca.
Neće vas uplašiti ako budete znali unapred. Prvi je jedva primetan,
poput običnog sletanja. Drugi bi mogao biti ozbiljan, zato se svežite.
Ubrzo će se svetla ugasiti,
ali gđica Spalding i gdin Viler imaće baterije.
Zato se odvežite i čekajte njihov poziv. I ostanite smireni.
Je li nešto nejasno? - Možemo li poslati radioporuku porodicama?
Čekaće nas na aerodromu. - Nažalost, radio je zauzet
davanjem našeg položaja i vezom sa spasilačkim avionom.
U aktovci imam važne papire, godine posla. Mogu li ih poneti?
Ako ih uspete nagurati u džepove. Bez prtljaga.
Možda je morsko dno najbolje mesto za njih.
Još nešto. Ne nadajte se previše, ali možda i stignemo do obale.
Nećemo ako vetar ne promeni smer, a prema prognozi neće.
A možda i hoće. Tu možemo i mi pomoći ako olakšamo avion.
Time ćemo uštedeti na gorivu.
Ako je neko od gospode želeo bacati stvari kroz prozor, sad ima priliku.
A mi žene? Volim da bacam stvari. - Odlično. Pomozite gđici Spalding.
Ja ću ostati sa ženom. Zabrinuta je zbog dece. - Ja ću pomoći.
Tužiću kompaniju. Ne bih se smeo naprezati. Moje je srce...
Vaše srce slama moje.
Bacićemo deo prtljaga ako vi gospoda pođete sa mnom.
Ostali neka stanu pozadi u red.
Ode moj novi Mejnbočer. Neće se svideti osiguravajućem društvu.
Prekrasna prilika da nabavim novu garderobu.
Bilo bi lepo da se izvuče iz ovoga, a da ništa ne zna.
Treba mi krupan muškarac.
Zanima li vas? - Veoma. - Uhvatite me oko pasa!
Počnite da bacate stvari, ali oprezno.
Ostanite iza mene. Napolju je pusto.
To bi bilo to.
Sad nam preostaje da čekamo.
Oprostite.
Moja deca vole kad sviram.
Nećeš se vratiti na naše sedište? - Ostajem ovde.
Ne podnosim onaj ručnik za plakanje.
Hobi, pojačaj na 2250 okretaja.
Pojačaj ventilaciju. Pazi na temperaturu glave motora.
Daj još malo potiska. - Pazite na gorivo, kapetane. Gutamo ga.
Znam. Turbulencija nas usporava, a ne možemo se podići iznad nje.
Evo ti kafa. - Ionako mi je vruće. - Ohladiće te.
Naravno da ste zabrinuti, gđo Džozef. Ali izvući ćemo se.
Sutra će nam to biti zanimljivo iskustvo.
Koliko vam godina imaju deca? - Dženifer ima 6, Edvard 4.
Dženifer je prekrasno ime, gđo Džozef. Imate sreću.
To mi je ime donosilo dašak škotske pustare,
poljane, velikog mira,
sliku malih sela koja su se svila uz brežuljke. Takve stvari.
Je li Dženifer takva?
Ne znam tačno šta mislite, ali uvek je bila mirno dete. - Eto!
Znao sam da će vaša Dženifer biti takva. A Edvard, nesumnjivo,
raste tako brzo da mu ne možete nakupovati cipele.
Svake tri nedelje.
Pokušajte da se odmorite. Posle ću rado slušati o vašoj deci.
Mislila sam da mrziš i spomen o deci. - Mrzim.
Ali ta je jadna žena premrla od straha. Mislim da sam joj pomogao.
10 godna si govorio da je ljubav reč u rečniku, a deca su čudovišta.
Nikad se ne bi potrudio da nekome pomogneš. Šta je, Gustave?
Nikada te nisam videla ovakvog. Zaboravio si puni sat na sebe.
Bio si predivan. - Preterivanja su glupost.
Rekao si ženi da ćemo se izvući. Zaista u to veruješ? - Ne.
Uprkos onome što nam je pilot rekao, smrt je neizbežna.
A ipak se ne bojiš? - I bojim i ne bojim.
Nisam siguran šta osećam. Ako pokažem strah, i drugi će se bojati.
Kriv sam za jeftinu glumu posle požara i sad moram tako dalje.
Zanima me jedno. Šta se dogodilo sa najvećim detetom na svetu?
Dijete-muškarac koji se bojao da zaspi sa ugašenim svetlom.
Rasplakao bi se kad bi ti poštirkali košulje, palačinke ne bi bile reš.
Ne razumem te, Gustave, i nikada neću.
Možda te nije važno razumeti,
na primer, zašto si uvek uza se imao druge žene.
Uveravala sam sebe da sam sklopila ugovor sa rimskim carem.
Kupio si me na paci, platio me kao što bi platio scenario
u koji si verovao.
10 sam godina verovala u to i mrzela to.
Sad me to više neće mučiti.
Nešto ti želim reći, Gustave.
Još više to želim ako se ne izvučemo iz ovoga.
Nikada to nisam rekla i nećeš hteti da to ponovo kažem.
Šta je to još u tome tvom izopačenome malom umu?
Volim te, Gustave.
Uvek sam te volela.
Zatim ovako svežete trake.
Prsluci sad nisu naduvani. Povucite trake, CO2 će se osloboditi
i prsluk će se odmah naduvati. To je sve.
Ima li poziva? - Koliko hoćeš.
Bojd, odnosi sa javnošću. Ne, Tomi, nismo izgubili avion.
Naš je avion još u vazduhu. Da, imali smo problema.
Ne, ne znam imena putnika. Dobro.
Gde je Garfild? Novinar želi direktorovu izjavu. - Dolazi ovamo.
Bojd, odnosi sa javnošću. Ova je linija preletela milione kilometara
i putnicima nije pala vdlaka sa glave. Naravno da želimo sarađivati.
Dobićeš sve podatke, samo me pusti da se organizujem.
Gdine Garfild, možete li mi dati minut. - Minut. Šta je?
Novine su mi na grbači. Šta da im kažem? - Za početak, neka crknu!
Znate da to ne mogu. - Znam. Kako ih dugo možeš zadržati? - Sat.
Cvile zbog jutarnjih izdanja. - Sat bi mogao biti dovoljan.
U velikoj smo nevolji. - Tako je loše?
Nije dobro.
Je li sve u redu sa vama dvoma? - U poslednjih se 5 godina
nisam osećao tako dobro. Gđicu Čen sam upravo izabrao
za najomiljeniju suputnicu u čamcu za spašavanje. Ali ona želi mlađeg.
U mojoj porodci postoji stara izreka.
Pokušaću da vam je prevedem.
Mladost muškarca ne umire
ako je on sam ne ubije.
Nevin sam!
Želim vam samo pokazati kako ćete navući prsluk.
Moj vrat neće podneti težinu i moje se kosti drže zajedno u mašti.
Nesreća na moru prištedeće mojim naslednicima mnogo novca.
Sram vas bilo što tako govorite. - Zašto? - Ovako ste opušteniji.
Izgedate kao sportski tip. Kršni. - Mislite, prirodno? - Da.
Budite pristojni. Proveravaću jeste li dobri prema gđici Čen.
Težak zadatak za čoveka iz prirode bez konja, ali daću sve od sebe.
Hoćete li sada staviti prsluke?
Istraga će pokazati da je ovaj avion trebao završiti na đubrištu
i da smo mi u rukama neznalica. - Ne želim da gnjavim, ali zavežite!
Mrzite me. Svi me mrze jer sam hteo učiniti dobro delo.
Učinite što dama kaže. - Ne dirajte me.
Samo mi otežavate posao, gdine Agnju. Želim vam pomoći.
Imam savršeno pravo... - Nemate nikakva prava. Učinite što vam kaže
ili vas nijedan prsluk neće spasiti utapanja kad vam ja potopim glavu
i držim je dok se ne prestanete vrpoljiti.
Ako počnemo padati, upozoriću vas. Prekrstite ruke ispred lica.
Uhvtite se rukama za sedite ispred sebe.
Spustite glavu među ruke i držite je tako dok potpuno ne stanemo.
Ne zaboravite da izujete cipele.
Muškarci trebaju okopčati ovratnike i otpustiti mašne. - Zašto?
Tako je manja šansa da slomite vrat.
Javio se 420? - Nije.
Ako ti ljudi moraju večeras zaroniti u more sa vetrom koji sada brije,
nemaju velike šanse.
Brod Kristobal iz San Franciska. Vidimo avion. Hvala na pomoći.
Odlično. Hvala vama. Brod Kristobal se isključuje.
Pusti sad mene. Štedi se za posle. Trebaćeš nam. - U redu.
Kapetane, rezervoari su gotovo prazni. Ostalo je 75-113 litara.
Ali uspećemo uz dobar vetar.
Zadnji smo sat nadoknadili 4'. Ako nadoknadimo još 11,
na sigurnom smo. - Kapetane, zove nas presretač.
Procenjujemo da smo 233 km istočno od vas.
Srešćemo se za otprilike 20'. - Namesti smer na njega.
Od sada emitujemo svaka 3'. Ako igla počne da se trese, javite!
Bićemo vam veoma blizu. Imate li smer?
Uspećemo.
5° severno od našeg kursa. Drago nam je što ste blizu.
Shvatamo vas. Možete li se malo popeti? Susret bi bio lakši.
Ne možemo. Popeti se možemo, ali nemamo goriva za to.
Svaki litara goriva znači km bliže obali. - U redu. Naći ćemo vas.
Još se bojiš? - Ne, dragi.
Nisam mislio na avion. Mislio sam na nas, na našu budućnost.
Ničega se više ne bojim. - Nisam te čuo.
Kako bih se mogla bojati kad me ovako grliš?
Volim te. - Draga.
Ne. Seti se gde smo.
Mislim da bi užasno bilo da je to zadnji put što te tako grlim.
Imamo godine, celi život. - Ako avion izdrži.
Oprezno, dragi.
Hauarde.
Hauarde!
Mislio sam da ne razgovaraš sa mnom.
Bi li ti bilo žao da se udavim? - Ne budi smešna. - Moram da znam.
Bilo bi mi više nego žao.
Mogao bi otići na svoj sever.
Palo mi je na um da je pokušaj sa rudnikom možda loš san.
Ali je ipak san. Tvoj san. - Bio je.
Mogao bih sve povući. To bi te usrećilo. - Izgubila bih te.
Pre nekoliko sati htela si me se rešiti.
Ponekad sam užasno glupa i sebična.
Pođi u svoj rudnik. To si ti.
A mogao bi, za zabavu, povesti i mene. - Čujem li to dobro?
Bila bi jadna. - Bih.
Ali želim te. Čoveka za kojeg sam se udala.
Ako se zagrcnem od palačinki, u večernjoj haljini odem domorocima
ili pijem koktele sa psima za vuču, moraćeš biti strpljiv sa mnom.
Ne moraš, ali volela bih da budeš.
Muš! To kažeš psu u zaprezi, zar ne?
Želim da počem da vežbam.
Tako ih okrećeš ulevo ako vikneš dovoljno glasno!
Odlično ti ide.
Možeš li to javiti Salivenu? - Mogu da pokušam.
Sve ostalo je spremno? - Jeste.
Lokalno vreme se poboljšalo? - Bojim se da nije.
Radar, ima li nešto? - Još ih nema. - Navigatoru, naš položaj za susret.
Pavo napred. Sad bismo se trebali spojiti
ako je njihov navigator bio tačan.
Radar? - Nema ih.
Neko je pogrešio. - Sad bismo se trebali sastati.
Mogli bismo ga promašiti.
Nema mete, gdine.
Taj je navigator šašav. Već smo ih prešli za 7'.
Radar? - Meta, kapetane. 4° ulevo, 13 km.
152 m je ispod nas.
Pogrešio si, debeli?
Šta se dogodilo sa 11' na koje si računao?
Nikad ih nisi mogao izračunati, samo si mislio da možeš.
Leni, šta je? - Samo malo, kapetane. Još proveravam.
Gubiš vreme, debeli. Prestani da se treseš.
Nađi te minute i možeš mi se vratiti.
Minute. Ko ima minute?
Tvoja ih Suzi ima, ovde su.
Leni, u čemu je stvar? Obalska straža kaže da ti je proračun loš.
Evo me, kapetane.
Kapetane?
Imam loše vesti. Obalska je straža imala pravo. Pogrešio sam.
Nismo tako blizu obale.
Računao sam u čvorovima, ne u kilometrima. Uplašio sam se.
Šta je sa tih 11 minuta? Oni znače razliku između vode i kreveta.
Nema ih. Nikad ih nije bilo. Žao mi je, kapetane.
Nadam se da će pladanj plutati.
Toliko sam uzbuđen zbog tvoga dolaska, Sali.
Sutra odlazim iz tih planina i borova koji će biti i tvoj dom
i idem u grad u prvu posetu posle više od godine.
Moram nabaviti nekoliko stvari za kolibu kako bi ti bila udobnija.
Još se bojim da ti se ovde neće sviđati,
osim ako nisi luda za zvukom planinskog potoka
ili ako ne voliš gledati kako Sunce polako zalazi za vrh.
Hej, Henri!
Jedan od naših suseda, Jan Henri, upravo se došao pozdraviti.
Kao da me pita, gde je Sali, gde je tvoja žena. Zato požuri.
Kako bi me prepoznala na aerodromu, nosiću zelenu kravatu.
P. S. Upravo sam razmišljao kako sam srećan. Uzeo sam stari časopis
i tvoja me slika udarila pravo u glavu.
Samo malo kasnije ta predivna devojka dolazi da živi sa mnom.
Neverovatno!
Šta je tako neverovatno? - Je li to vera ili samo navika žena
da se šminkaju pre ulaska u čamac za spašavanje?
Niste li prenaglili? - Fatalista ste u vezi sa ovime?
Nisam sigurna ni da znam šta znači fatalista.
Kako možete sedeti tako mirno, a još ste malopre bili prestrašeni?
Seo sam uz vas misleći da ću vam pomoći. Ali ne trebam vam.
Ako ste prišli da mi pomognete, to je zato što vam samom treba pomoć.
Veoma.
Ne brinite se zbog mene. Prestala sam da se brinem da ću izgubiti nešto
što nisam nikada ni mogla imati.
Da to nešto nije muškarac? Ili sam previše ličan? - Jeste.
Više mi nije stalo. Predugo sam se zavaravala.
Više neću bežati.
Pred kim se skrivate? - Pred sobom.
On je ljubazan, čist, predivan. Ima pravo znati kakva sam osoba.
Reći ću mu da sam drukčija nego što misli.
Nisam divna, ni ljubazna, ni čista.
Vama je lako to reći jer ste stranac i više vas neću videti.
Reći njemu... biće to najteže što sam učinila u životu.
Zato što ću ga u srcu...
Uvek ću ga videti,
čak i kad mi okrene leđa i ode.
Pogledajte moje lice.
Vi ne biste otišli? Mnogo sam starija s obzirom na godine.
Pogledajte me pažljivo kao što će i on. Videćete da sam stara.
Poražena.
Biću divna mlada. Poražena mlada.
Ali više se ne bojim.
Sad kad znam šta će se dogoditi gotovo sam srećna.
Malopre se nisam šminkala.
Gledala sam u ogledalo. Sebe.
Je li to odgovor na vaše pitanje?
Pogrešio sam.
Vi niste fatalista. Hrabra ste mlada dama.
Možda će malo preći i na mene ako budem sedeo ovde.
Možda neke stvari mogu izbaciti iz svoga života.
Cigaretu? - Ne, hvala. Ne pušim.
Morate li to činiti? - Moram.
Mogu li sada dobiti svoje vlasništvo? - Zašto?
Mnogo bi mi to značilo. Nestao bi osećaj da me neko stalno posmatra.
Sad sam dobro. Miran. Možete mi verovati.
Sedite.
Trebate razmisliti o mnogo toga, a nemate mnogo vremena.
Sveta Marijo, Majko Božja, moli za nas grešnike,
sada i na čas smrti naše. Amen.
Oče naš koji jesi na nebesima, sveti se ime Tvoje...
Sparks, javi se. Presretanje obavljeno na 56.
Dene, ja ću preuzeti.
Pođi pzadi, pripremi putnike, imaćeš dovoljno vremena.
Upali znak za vezivanje 10' pre nego što se počnemo spuštati.
Srećno, momci!
Ima li nešto novo u vezi sa vetrom, Leni? - Nema.
Gusto nam je. - Kad bismo imali goriva za još 11'!
11 minuta? Samo toliko? Siguran si? - Sad tačno znam gde smo.
To bi nas spasilo. - Koliko nam povećanje brzine vetra treba?
20 čvorova u sledećem satu. - Mnogo tražiš. - Znam.
Ne može se ostvariti pa ne tražim.
Ali kad bi se vetar okrenuo malo više u rep, moglo bi se ostvariti.
Valjda će nas pokupiti pre nego što se potuno smočimo.
Suzi će biti zabrinuta. Tražiće da odustanem od letenja.
Hoćeš li?
Neću.
Sve je ovde. Nadam se da će uspeti. - Hoće.
Ne bi li radije da ne moramo zavisiti od toga? - Kako to misliš?
Recimo da se ne spustimo u more. - Moramo.
Leni kaže da nam treba samo 11' do kopna.
Saliven je kapetan. On kaže da idemo u more.
Bih li pogrešio da ga pokušam da odgovorim? Da iskušam sreću?
Sreću? Tako misle oni čije je vreme prošlo.
Hoćeš ostati bez goriva iznad San Freanciska? Pomesti mostove, kuće?
Saliven je mnogo puta prelazio okean. Zna svoj posao.
Već sam video ljude da se tako ponašaju.
Zbog raznih razloga čovek prestane da logično razmišlja.
Dugo letim, Hobi. - Da, ali ti nisi kapetan.
Možda zato što te tvoja sreća izdala jednom u Južnoj Americi.
Ova operacija ne zavisi od sreće.
Vrati se svojim prastarim avionima.
Možda.
Uzmi, Leni. Možda nije tvoja boja, ali pomoći će. - Hvala.
Nema na čemu.
Siguran si za onih 11'? - Potpuno.
Leni kaže da bi nam 11' bilo dovoljno.
Mogao bi imati pravo.
Dole je uzburkano. Ako pogrešno udarimo, poginućemo.
Možda bismo trebali malo smanjiti snagu i sačuvati gorivo.
Mogu li ja pokušati?
Neće ići. Pašće! Eksplodiraće i drugi motor. - Pa šta?
Svi će eksplodirati ako zaronimo.
Vrati kontrole. Ponovo uključi propelere. - Ništa ne činim.
To je naređene.
Smiri se, prijatelju. Možeš ti to. Leti i pusti me da se molim.
Ostaćemo bez goriva iznad San Franciska. - Pokušajmo bar malo.
Ponovno se trese. - Neka! Pusti ga da malo ponire.
Uštedećemo na gorivu. Drži se i leti.
Zvao si Salivenovu ženu? - Jesam. Stiže. - Nisi joj rekao? - Nisam.
Samo da je vi trebate. - Onda zna da se nešto dogodilo.
Verovatno! Ali glas joj je bio smiren. - A ostali?
Viler živi sa još jednim pilotom. Niko se nije javio.
Isto i sa Vilbijem. Zvao sam kući, a zatim bar u koji zalazi.
Žena je bila onde, ali otišla je pre jednog sata. Pijana.
Stjuardesa? - Majka joj nije dobro. Otac je na putu.
Voleo bih im svima reći odjednom. Možda bi međusobno pomogli sebi.
Niko nije naveden za Romana. Znate li nekoga ko mu je bio blizak?
Znam. Ali do te osobe ne možeš. Den živi sam.
Je li sve u redu? - Sjajno, juniore.
Divna odeća. Osećam se kao hvatačica Dodžersa.
Prilično uredan mrtvački pokrov, ako mene pitate.
Dušo.
Preživeo sam Prvi svetski rat i bombardovanje Londona.
Bojao sam se, ali ne ovako.
Pokazaću vam nešto zgodno. Želite li videti nešto zgodno?
Starim. Nema reakcije, čak ni od muškarca poput vas,
koji bi to trebao ceniti.
Nastavite da govorite. Molim vas, govorite. Bojim se.
Da govorim? Ne znate šta tražite. Našaliću se na svoj račun.
Uvek sam se užasavala pomisli da starim, a kako sada stvari stoje,
više zbog toga neću morati da se brinem.
Niko već godinama nije zazviždao za mnom.
Počela me proganjati pomisao da ću do kraja života uzgajati ruže.
Morao bi postojati dom za takve žene. Trebamo se organizovati.
Imati negde kuću bez ogledala. Daleko da ne vidimo devojke.
Imaju domove za neudane majke.
Ali svi zaboravljaju devojke koje nisu uspele potpuno legalizovati vezu.
Ja bih ih mogla okupiti.
Nazvala bih to Dom Mej Holst za potrošene žene.
Sviđa mi se to. A vama?
Spremni su.
Možeš li nešto mirno prihvatiti? - Mogu da pokušam. - Odlično.
Učini mi uslugu.
Kad ti kažem, sedi i ostani tu šta god da se dogodi.
Ne glumi junakinju jer u tim zadnjim trenucima nikome nećeš pomoći.
Tvoje lice može ulepšati svaki krajolik. Želim da takvo ostane.
Usluga meni je ovaj jastuk.
Čvrsto ga pritisni na lice zbog mene i zbog sebe.
S tim vetrom i morem ni Bog ni Saliven neće nas spasiti.
Biće kao da udaramo u planinu. Den to zna. Ja znam.
Zna i Saliven.
Vilbi, proveri zadnji položaj. Spuštam ga. - Pričekajte još.
Učini što sam rekao. - Daj mu još koji minut. - Predugo sam čekao.
Počinjemo. - Ne počinjemo. Saberi se, ti kukavički...
420 gubi visinu. - 420, ovde Obalska straža.
Radar javlja da se spuštate. Sletećete u more?
Sad ste ispod dopuštene visine približavanja obali.
Gubite vreme. Popnite se ili pripremite za more. Uz vas smo.
Pratićemo vas. Javite se. - 420 Obalskoj straži.
Nismo imali vremena da se javimo. Budite spremni.
Možda je došlo do promene plana.
Goriva za 30'. Problem sa amplitudama.
Zaboravi priručnik. Najveća je prepreka na 550 m.
Sigurni smo na 670 m.
Leonarde, budi uz električni visinomer i očitavaj ga.
Sa spuštenim nosom avion brže leti.
Bolja iskorištenost goriva u odnosu na vreme.
Prouči sletna pravila. Javi vazdušnoj kontroli da raščisti prostor.
Počinjem sada.
Dene? - Da? - Hvala.
Hvala što si me dozvao pameti. Jednom ću ti objasniti.
Ne moraš.
Nećemo sleteti u more. Sletećemo u San Francisku.
Promena vetra, Leni? - Dobili smo 3 od 11'.
Donesi mi pristupnu kartu za San Francisko.
Zviždi mi, Dene. Volim muziku dok radim.
Mogu li vam nešto doneti, gdine Brisko? - Sendvič sa šunkom.
To ne mogu. Sve je završilo u moru. Navucite prsluk. - Divna posluga!
Hranu bacite morskim psima kako je ne biste trebali poslužiti.
Imam predlog. Gđica Čen će mi dopustiti da je častim odreskom
ako nam se vi pridružite. Prihvatite li, staviću prsluk.
Dogovoreno, gdine Brisko.
Odmori se, Dene. - Dobro.
Sad će otočje Faralon.
Ne idi niže. - Zadržaću visinu.
Leni, očitavaj vrednosti visinomera.
Područje je raščišćeno i praktično smo na tlu.
Volim način na koji si to rekao.
Još 45 km. Stigao je na prvu bazu.
Ali ako mu sad ponestane goriva, ne znam gde će se spustiti,
osim posred Market Strita.
Ugasi to!
Onda?
Idem na terminal. Ako me trebaju, u kontrolnom sam tornju.
SVEŽITE SE
To je to. 10'. Zadnja provera.
Naduvajte prsluk. - Spuštamo se? - Da. Biće sve u redu.
Polako pođite prema vratima. Čekajte dok ne viknem.
Obalska je straža još sa nama? - Uz naše krilo. Ugasite cigaretu.
Naduvajte prsluk, gdine Čajlds. I vi, gđice Holt.
Kakav grudnjak! - Nemojte više pušiti. Srećno!
Moram uzeti aktovku. - Ne možete sada. Naduvajte prsluk.
Ne mogu. Užasno se bojim.
Ne mogu se pomaknuti.
Ne brinite se i srećno!
Spremni ste? - Gladni. - Večera je odložena. Naduvajte prsluk.
Zadržite ga. Lepo je bilo imati ga, makar i na sat-dva. - Koješta!
Kod vas će ostati suhv kao i kod mene. Ako bude sutra radio,
u 7 dođite u Kod Ernija u Ulici Montgomeri.
Ako ne budem radio, ipak dođite. - Hvala.
Naduvli smo ih. - Bravo! Polako dođite do zadnjih vrata.
Želite? - Ne, hvala. Ipak, hvala vam.
Ako mi se nešto dogodi, javite to mojoj ženi u Honolulu...
Recite joj da je volim. - Recite joj to sami. Sve će biti u redu.
Ja nisam zabrinut, a zadnji izlazim iz aviona. - Zaista?
Za to sam plaćen.
Dobro ste svezani? - Mislim. Ovo se zaista događa? - Nažalost!
Naduvajte prsluke.
Čak i ja mogu plutati.
Naduvajte prsluke.
Ne želim da umrem!
Ede, ne daj da umrem! Moja dečica! - Dajte joj dve.
To će je utišati.
Pripremi se na sve! Saliven sleće u San Francisku.
Hoćemo li uspeti? - Ne znam kako. Tehnički smo već bez goriva.
Gotovi smo.
168 m, kapetane. Obalska brda se približavaju. - Pazi!
122, malo manje. - Drži se.
100. 76. Tlo se brzo približava.
61, kapetane. Nije dobro.
55.
Obalska straža za 420. Tvin Piks vama sleva za minut-dva.
Ostanite na kursu. Ne spuštajte se više. - Hvala! Nastojimo!
45 m, kapetane!
91 m. Sigurno smo prošli brda.
122.
152. Tako se živi!
420, ovde toranj u San Francisku. Specijalna prognoza.
Visina leta 91 m, vidljivost 1600 m.
Vetar zapadni-severozapadni. 20 do 25.
Čuli smo vas. Slećemo sa instrumentima.
Upalite sva svetla na pisti.
Radijska tišina. - Dopuštenje da se odmah spustimo.
Biće brzo. Provera sa zakrilcima i trapovima.
Nađi mi spoljnu oznaku.
Spoljna oznaka nađena, ali ispod smo prilazne putanje, zato pazi!
Tu je negde toranj visok 210 m. - Ostao je iza nas.
Reci kad bude slobodno.
Ugasi ga, Dene. Brzo! Nije vreme za zafrkavanje.
Daj mi punu snagu na preostala dva.
Vidiš li nešto? - Još ne.
Kontakt? - Ništa.
Ovo nije lako. - Dobro ti ide.
Kad prođemo unutrašnje oznake, spuštam ga, bez obzira na sve.
Svetla za sletanje pred nama. 1600 m. - Stajni trapovi.
Točkvi spušteni!
U vazduhu možemo ostati još 30".
Puna zakrilca!
Kad ja spavat pođoh!
Jeste li povređeni? Je li neko povređen?
Gdin Pardi, slavni producent. On će nam dati izjavu.
Vi ste Gustav Pardi? - Ne znam ko sam. Ostavite nas.
Opišite nam let u nekoliko reči. - Ne mogu ni sa milion reči.
Šta ćete sledeće producirati? - Potrajaće. Možda iduće godine.
Pustite nas da prođemo.
Sali!
Ko ste vi?
Gđice, samo jednu izjavu.
Dečak! Mali dečak.
On će imati šta da priča unucima.
Tata želi da dođeš kod njega u posetu. - Hoću, dušo. Hoću.
Pogledaj moj svemirski materijal.
Ko je to?
Gde je najbliži telefon? Moram nazvati Honolulu. - Onde. - Hvala.
Tata!
Samo trenutak.
Ja sam običan ribar. Želim da vidim svoju decu.
113 l, gdine Garfild. Samo je to ostalo u rezervoarima.
Premalo da bi se izmerilo.
Reci mu da nam trebaju avionske rezervacije sutra ujutro.
Propustićemo Elvirinu zabavu. Ona ti je važna.
Kakve veze ima Elvirina zabava sa zaprežnim psima? - Ne gnjavi!
Igrajmo na sigurno dok ne vidiš kako se sve razvija. - Dobro, Lidija.
Hej, Pit! Čekajte nas napolju. Idemo na odreske.
10', gdine Brisko. Doći ću.
Zdravo. - Gdine Garfild.
Mislim da te čeka žena.
Ne želim da predugo stoji. Trudna je.
Kad se odmoriš, nazovi me. Moramo razgovarati.
Svakako.
Laku noć. - 'Noć!
Laku noć, gdine Garfild.
Suvenir? - Za ženu.
Kiša mu neće naškoditi. Ipak, idem kući. Suzi me čeka.
Idem i ja. Odavno sam trebao da spavam.
Ostalo ti je 113 l.
Laku noć. Sastaćemo se uskoro. - Svakako!
Zbogom!
Zbogom, ti stari pelikane.
Obrada: mijau i Lemonzoo
Adaptirao na srpski: suadnovic